Dobro, još malo. Imaš još mesta.
Imala si još malo mesta.
- Kako si mogla da parkiraš tako? - Nema veze. Ionako se brzo vraćam. - Ovamo.
Gdine, da li je ovo vaš auto?
Kučko, mrtva si ako te uhvatim.
___________ G O N I Č
Da... Da...
Vratio sam se!
Žao mi je gdine.
Dve devojke su nam pobegle. Posao nam u zadnje vreme ide loše.
Da... Već sam dao ogromni avans za te devojke.
Ali gdine, ne mogu da sakupim toliki novac za tri dana.
Kada uzmem novac od njih, i vratim vam...
Ugasi to, seronjo! Zar ne vidiš da razgovaram?
Uopšte nemaš jebene manire.
- Jesi li podelio letke? - Jesam. - Deli još, idiote!
Glupi seronja.
Da.
Gde to?
Hapjung kvart... "Provans" Motel, soba 301.
Poslaću je odmah.
- Zdravo. - Hej... Brzo si stigla.
- Seong-he, ne izgledaš baš mlada. Koliko imaš godina? - Trideset.
Dobro održavaš liniju. Lepo telo.
- Gde ćeš? Da piškiš? - Da. - Kasnije. - Ne. - Idi kasnije...
Rekao sam ti da ideš kasnije.
- Čekaj... - Beži... - Samo smo hteli nekoliko snimaka. - Beži!
- U redu, u redu, platiću za to. - Beži od mene, perverznjaku!
- Šta? - Lude seronje.
Gde je?
Jebena kurvo! Mene ćeš da nazivaš perverznjakom?
To da mi kažaš, a kučko! Hoćeš da umreš? A?!
- Dolazi! - Gdine. - Mrtva si!
- Otići će, smirite se. - Napolje! - Dolazi, kučko!
- Gdine... - Dolazi! - Otići će. - Kučko...
- Dolazi, kučko! Mrtva si! - Otići će sada. - Kučko!
- Smirite se... - Šta do đavola...
- Ko si ti? - Njen čuvar, seronjo.
Sedi.
Klekni na patos.
Pokrij se, smrdljivi!
I šta ćeš? Da rešimo ovo.
Zadovoljan?
Još si tu? Hej... da vidim.
Sada stvarno prestajem. Ne zovi me više.
Hej!
Jesi li našao devojke?
- Gde si našao auto? - U Mangvonu. - Zvao si policiju? - Jesi li normalna?
- Da prijavim devojke koje su mi pobegle? - Rekla sam ti da nisu pobegle.
Ponašaš se kao neki detektiv. Idi i nađi ih, umesto što čerečiš ljude.
Luda kučko, ko kaže da čerečim ljude? Mene drugi čereče.
Dam kučkama avans i one jednostavno nestanu. Pitaj bilo kog seronju na ulici šta to znači.
Ili su prodate ili pobegle.
- Pokvareni gade. - Hej, hej, gde ćeš?! Hej! Seong-he!
Ah... ta njena prokleta narav...
- Šta je? - Gad nastavlja da odbija devojke i više ni jedna nije ostala. - A Mi-jin, idiote.
- Hoće da se odmori jer se prehladila. - Prehladila moje dupe... Skini mi se!
Šta se to jebeno događa sa svima?
Mama.
- Šta je? - Uzmi lek.
Dodaj mi mobilni.
- Jung-ho. - Gde si? - Žao mi je. Mnogo sam bolesna.
- Šta ti je? - Mislim da je prehlada. Imam i groznicu.
- Uzeću slobodan dan. - Prehladu? Prehladu u sred leta?
- Jesi li sa mušterijom? - Ne. - Da ne pokušavaš da pobegneš kao i druge?
- O čemu govoriš? - Bolje se vraćaj na posao da ne zažališ.
Aa?
- Zašto mi ne odgovaraš? - Molim te... - Gde stanuješ? Dolazim kod tebe.
Gde stanuješ?
- Dobro, ići ću. - Pozovi Ćelavog. - Dobro.
Prokletstvo...
Šta je ovo?
Moraš da ideš?
Brzo se vraćam.
Da, Matiz... Nosim beli džemper preko haljine.
- Uspelo je? - Da.
... 4885?
4885...
Poznat mi je broj.
- 4885? - Znaš broj? - Da. Potpuni je ludak.
Mi-jin je otišla kod tog gada.
"Ji-joung"
"Mi-jin"
Sranje.
- Gde je otišla? - U Mangvon. - To je taj gad. On ih prodaje. - Šta?
Ja sam. Odgovaraj sa DA ili NE. Jesi li sada sa tim gadom?
Mušterijom. U motelu ili u njegovoj kući?
Hoćete li kod njega tvojim kolima? Ok, slušaj pažljivo. Zapamti adresu kada ulaziš u kuću.
Samo uradi kako ti kažem. Nemoj da mi praviš pometnju.
Dobro, kada uđeš, kaži da se hoćeš istuširati. Onda pošalji SMS sa njegovom adresom. Jasno?
Ne dozvoli da posumnja. Mrtva si ako zajebeš.
- Konačno mi se osmehnula sreća. - Što ne prijavimo? - Hoćeš da posao propadne?
- Pazi na kancelariju. - Dobro.
- Ko je bio? - Moj menadžer.
Tvoj gazda?
Da.
- Problem? - Ne, zabrinut je što sam prehlađena.
- Gde da vozim? - Onde... Parkiraj ispred portirnice.
Kako težak život... Gradonačelnik Seula u prodavnici, u ovo vreme.
- 'Ej, Jung-ho... - Zauzet si? - Da, zašto? - Sećaš se šta sam ti rekao?
- Šta? - Pa, kako mi beže devojke. Nisu pobegle. Prodate su.
- Isti čovek je uvek zvao i tražio devojke. - Pa? Ideš da uhvatiš seronju?
- Da. - Gde si? - Mangovn. Jesi li zauzet?
- Zauzet sam, rekoh ti. - Ne znam koliko ih je... Možda ih ima više.
- Možeš li bar da pošalješ nekoliko tvojih? - Istorija će suditi!
Šta... 'Ajde, krećemo!
Gil-vu? 'Ej... Do đavola.
Ovde.
"Mangvon kvart, 24-1"
- Šta je? - Ništa.
- Uđi. - Dobro.
- Ideš li? - Da.
- Hoću da se istuširam. - Naravno. Tamo.
"Neuspela poruka"
Kondomi su ostali u kolima. Brzo se vraćam.
Ok.
"Mi-jin"
- 'Pozvani korisnik nije dostupan...' - Prokletstvo...
"Mi-jin"
- 'Pozvani korisnik nije dostupan...' - Šta...
Hej...
Poznaješ li Ji-joung?
Nisi je videla neko vreme, zar ne?
Vrištala je, pa sam joj odsekao jezik.
Dobro.
Mi-jin...
... uplašena si?
Želiš li kući?
Zašto hoćeš da ideš?
Reci mi zašto bi trebala da odeš.
Razlog?
Poštedi me... Molim te, pusti me da idem!
- Nemaš razloga, zar ne? - Čekaj! Imam jedan!
Imam ćerku...
Imam ćerku od 7 godina!
Niko neće ni znati da si mrtva.
Niko te neće tražiti.
Ne mrdaj, nemoj... Ne mrdaj.
Uopšte neće boleti. Ni jedna nije osetila bol.
Boli, ako se pomeraš.
Prokletstvo...
... 9256-4885.
'Pozvani korisnik...'
Sranje...
Prokleto...
Ko je to?
Izvinite što uznemiravam ovako kasno. Da li je gdin Park kod kuće?
Ko ste vi, ljudi? Molim vas, odlazite.
- Nema takvog. - G. Park se u zadnje vreme nije pojavljivao u crkvi... Ni traga od njega.
Ovde nema takve osobe.
- A znate li, da se nije odselio? - Ne znam!
- Bože, to Pungsan? Dušo, zar nije Pungsan? - U pravu si. - Kako je tako omršaveo?
- Hajdemo. - Sačekaj... Pogledaj ga. - Zašto si tako tvrdoglava?
- Pungsan...! - Izvinite što vas uznemiravamo. Hajde. Idemo...
- Nešto nije u redu. - Samo malo! Čekajte...
Izvinite...
On spava, u stvari.
Uđite, slobodno.
- Hej, da li živite ovde? - Da.
- Da niste videli muškarca i devojku sa dugom kosom i bledim licem? - Nisam.
- Upravo su došli... - Izvinite.
Pa, zašto ste toliko dosadni?
Prokletstvo...
Jebem ti...
Samo mi daj svoj broj. Osiguranje će pokriti troškove.
- Kažem ti, da mi daš svoj broj. - Zaboravi i idi. - Šta?
U redu je. Samo idi.
- Pa da mi dosađuješ posle. Daj svoj broj. - Gdine...
U redu je, ok?
- 'Ej, gdine, gdine... Greška je moja. Dozvolite da ispravim. - U redu je.
Dajte mi samo svoj broj. Srediću to, ok?
Rekoh ti, u redu je.
Molim vas, možete li pomeriti auto? Ne morate da mi platite.
Ne mogu i dajte mi broj. Platiću odštetu.
Pa vi ste povređeni. Zar to nije krv?
O čemu pričate?
Hej, pomeri auto! Rekao sam da pomeriš auto! Jesi li gluva? Gđo, pomeri svoj prokleti auto!
- Pomeri se, odmah! Pomeri se! - Hej, 4885.
To si ti?
Čoveče...
Kučkin sin.
Javi se, seronjo.
E, sada si mrtav...
Izlazi.
Hej! Ti!
Hej!
Kučkin sin...
Stani, pederčino!
Samo da te uhvatim...
Kučkin sine...
Zašto bežiš?
Misliš da ćeš da pobegneš?
Seronjo, šta si uradio sa mojim devojkama? Već si ih prodao?
Seronjo, ko si ti? Aa?
"Ji Joung-min" "Anjang" - Šta do đavola?
Seronja, gde ti je kuća?
Odgovori... odgovori...
- Anjang... - Ovo na papiru je tvoja adresa. Gde sada živiš?
Nećeš da govoriš? Idiote... Propevaćeš.
Govorićeš, ti govno jedno.
- Pomeri se! - Pomeri auto nazad! - Hajde, dolazi...
Gadovi... Ti si izazvao sav ovaj nered, seronjo!
Mrdaj. Sklanjaj se sa puta.
- Polazi! - Kakva bi osoba to uradila...
Sklanjaj, sklanjaj se...
Hej, šta radiš? izlazi odmah!
Hajde... ulazi.
Trebalo je da idete obilaznim putem, jer je ovde nesreća. Ovim ne postižete ništa.
- Pomeri auto. U rikverc! Vozi nazad! 'Ajde, 'ajde... - Gdine!
Hej, gdine! Ne možeš da parkiraš tako. Je li to tvoj auto?
Da.
Policajac ste?
- Da, jesam. - Možete li pokazati legitimaciju?
Ostala mi je u stanici.
Ovde 390. Dođite u ul. Mangvon. Provera identiteta.
- U kojoj ste stanici? - Bio sam u interventnoj do pre 2 god. Što ne pozoveš i proveriš?
- Idemo prvo u stanicu. - Ali ovoga trenutka, moje devojke se možda prodaju nekome.
- Umukni odmah! Idemo na saslušanje! - Smrdljivko jedan... Rekoh ti da umukneš!
- Prokletstvo... - Niko se ne javlja?
Nema ni mobilni. Sve što je rekao, nema smisla.
Sve što treba da uradimo je da mu odemo u kuću.
- Molim vas, zapišite sve. - Hoću.
Takve kao on treba deportovati. Kako smeš da se predstavljaš kao policajac!
- Seronjo, kaži istinu. Gde si prodao? - Tišina! Što se dereš? - Pitaj gada gde ih je prodao.
- Počinješ da preteruješ. - Pitaj ga! Nemojte samo mene ispitivati!
Stvarno si ih prodao?
- Jeste li ludi? - Izvini... On je hteo da pitam. - Vi ste bre luđi od njega!
- Sklonite ih, idioti! - Ćuti! Umukni!
- Koja bolnica? - Bolnica St. Meri. Javiću se odande.
Zašto si mu bacio govno u lice, ludi gade?
Da, kapetane, krećemo. Kako da zaustavim nekoga ko iskače niotkuda?
Hej, hej, hej... prekrij sedište prvo pre nego što uđe.
Da, ostali su otišli u bolnicu. Da, dovešću ga prvo. Da...
G. Ji Joung-min, čiji je to auto?
- Šta? Auto? - Da.
- Znam da pripada nekome. - A ko je to? - Šta?
- Ime vlasnika? - Ne mogu da se setim. - Nemate njegov broj?
Imam u kući.
- Nešto nije u redu? - Ne, samo je čudno da ne znate ime vlasnika.
- Imam veoma loše pamćenje. - U redu je. Nastavite da pišete.
- G. Ji, da li vaš broj počinje sa 011 ili 016? - Sa 016.
Rekoste da nemate telefon.
- Šta? - Gde vam je mobilni?
- Kod kuće. - Zašto ste lagali?
Kažite mi svoj broj.
- 4885, zar ne? - Ne. - Ma hajde, veoma lako mogu to da saznam.
- Prodao si devojke? - Ma, ne... - Ne zezaj se samnom. Prodao si ih?
Rekao sam vam da nisam... ih prodao.
- Ubio sam ih... - Šta? - Ništa. - Upravo si rekao nešto.
- Šta? - Rekao si da si ih ubio.
- Da. - Šta?
Da, ubio sam ih.
- Čije je ovo sranje? Tvoje? - Istorija će suditi. Prokleti da ste svi!
- Ludi seronja. - Kakav ludak... Kreten... - Najebali smo, zbog ovoga.
- Ah, kakvo ludilo! - Patio sam. Isključili mi vodu. Nisam mogao godinama da se okupam...
... čak ni da pustim vodu kada serem. - Umukni do đavola!
Umukni!
Reci... Zauzet sam sada.
Šta? O čemu pričaš? Kako možeš znati da li ih je ubio ili nije? Svejedno...
Da... Devet?
Priznao je da je ubio devet? Hej, hej, hej, Jung-ho, Jung-ho...
Gad...
Kučkin sin...
- Detektive Oh. - Da?
- Sećaš li se slučaja Mapo? - Tri ubijene žene? - Da.
- Koliko se ubistava desilo u Mangvon kvartu? - Sva su se desila... pod okriljem mraka.
Stvarno?
Zašto?
Onako...
Šta ćemo?
Da završimo prvo sa njim. Izjave mu imaju smisla.
- Imaju, zar ne? - Gomila idiota koji traće vreme. - Hej!
- Šta reče? Počinješ da preteruješ. - Pazi na jezik. - Sada još pretvara da je lud. - Hej!
Umukni, makrou. Gori si od ovog seronje. Prodao si policijsku značku da bi bio makro.
- Vodi ga! - Gde? - Vodi ga u kola! - Da.
Nećemo da snosimo krivicu zbog njega, zato što je pretukao onog momka.
- Nemoj biti takav, ok? - Hajde... Požuri.
- Zdravo. - Gil-vu! - Gde si krenuo? - Ovi idioti ga drže, i samo... - Stani.
- Mogu li da vam pomognem? - Iz interventne sam jedinice.
- Odakle? - Interventna iz stanice Seul. - Došli ste po dokaze iz Mapo slučaja.
- Ne. Došao sam po njega. - Šta? - Vodim ga sa sobom.
Izvinite što smo vas probudili, gdine.
- O čemu se radi? - Malo je komplikovano. - Uh, uplaši me... Ko je to?
- Pa, ovaj je... - Je li on bacao govna? - Da, verujem da jeste.
Ludi gade, zašto sbi bacao govna? Šta to govori?
- Izgleda kao da mora da piša. Hoćete li da govorite sa njim? - Zaboravi.
- Pa, siguran si u vezi ovoga? - Da, Gil-vu je... - Ne koristi ga kao izgovor.
- Da. - U redu. - Upišaću se... Kučkin sine!
Šta se derete !!!
Gdine!
Jeste li poludeli? Ludi ste k'o struja.
Ko je Ji Joung-min?
- Jesi li to ti? - Da. - Šta ti je sa licem?
- Jeste li sišli sa uma, mamlazi jedni? - Gdine... mi nismo ništa...
Umukni!
Izlazi... Izađi odmah!
- E, neka ti je sa srećom. - Hej, odveži me... 'ajde...
- Ko ga je prebio? - Pa... - Oni su to uradili?
- Ne znam, gdine... - Saznaj ko ga je prebio i onda uvedi ovu budalu.
- Da! - Razumeš li, u kakvoj smo situaciji? - Da.
- Mrtvi smo, ako ovaj slučaj propadne. - Da.
- Ko ti je to uradio? - Onaj unutra. - Ko? - Hej! Unitra ih je više od jednog!
- Onaj tamo. - Dođi... kučkin sine. Lažeš ih sve?
- Kučkin sine! - Smiri se. - Taj mali je... - Prestani. Idemo prvo u stanicu.
- Jung-ho, to možeš da uradiš tamo. - Dobro, dobro, idemo... idemo.
- Gil-vu, dođi. - Idemo i uradimo... ok?
- Siguran si za ovo? - Da. - Apsolutno siguran? - Jesam. - Ok, idemo onda.
- Kreći. - Ok. - Ček, ček... Stani! - Zašto? - Gde je taj gad otišao? - Koji? - Jung-ho.
Prokletstvo...
A, evo gada... Hej! Hej!
- Dolazi u kancelariju! - Dobro. - Bolj da dođeš! - Doći ću.
"Vlasnik: Kvon Hae-gab"
Prokleti gad...
Hej...
Hej!
- Ja? - Da, ti. Čime si ubio devojke?
- Dletom. - Onim, čime se razbija kamen? - Da.
- Je li tako? - Jeste. Korišćen je uzan i tup predmet.
- Ok... - Moram da piškim. Pustite me napolje...
Umukni... ili ću ti pokidati patkicu.
- Detektive... - Šta je?
- Kim Mi-jin je verovatno još uvek živa. - Šta to govori? - Kim Mi-jin.
- Devojka koju je tražio onaj čovek. - Gde je ona sada? - U Anjangu.
Zašto?
Zašto bi... žrtva bila tamo?
Ček, ček, ček... uspori malo... To mu je samo adresa na papiru. On živi u Mangvon kvartu.
Pa, tamo sam ga uhvatio...
Gad! Prekinuo je vezu pre no što sam završio.
"Registracija"
Ko je?
- Poznajete li ovoga čoveka? - Ne. - Ove ključeve?
- Ne znam. - Pogledajte pažljivo. - Prvi put da ih vidim.
- Gde su otišli vlasnici? - Samo znam da su otišli na neki sastanak.
- Janpjung? - Da, čini mi se da je tako.
Janpjung je...
Sve jedno, morali su da prođu pored radnje na uglu.
- Ššto ti je trebalo toliko, idiote? - Šta se desilo? Šta je sa Mi-jin?
- Nisam mogao da je nađem. - Šta?
- Vidiš onu prodavnicu preko puta? - Da - A uličicu odmah pored? - Da. - Pa...
... pretraži svaku kuću odavde, po ovim adresama. 'Ajde.
- Šta je ovo? - Pronađi kuće sa podrumima, gde nema signala za mobilni.
Gde je ta kuća?
Dođi...
- Vidiš li onaj vrh tamo? - Da.
Gde to gledaš idiote? Ono uzvišenje iznad krsta.
- Da. - Tamo.
- Što prosto ne javimo policiji? - Već znaju. - Zašto se onda uvlačimo u nevolju?
Samo uradi ono šta ti kažem, seronjo. Moramo da nađemo Mi-jin.
Dobro.
- Pretraži sve! - U redu!
Ah, sranja...
Ako počiniš hapšenje bez naloga, treba ti odobrenje tužioca u roku od 12 sati.
- 12 sati? - Da.
- A ako ga ne dobijem? - Moramo ga pustiti. - E, sranja...
Gde si? Da... već je 2 sata. Šta radiš do sada?
Zašto bi uopšte i išao u Mangvon?
Onda bi morao prvo da odvezeš bacača govana.
Sedi.
- Jesi li ih udarao dletom ili čekićem? - Koristio sam čekić, naravno.
Daj mi ruku.
Opusti se.
- Zašto si ih tako ubijao? - Davio sam ih i koristio noževe, ali je to bilo veoma bolno.
Gledao sam kako se ubijaju svinje i radio sam isto.
- I onda?
- Besio sam ih na zid. - Šta? - Da? - Šta si besio? - Njihova tela, naravno.
Kaži "A".
I onda?
- Znaš onaj mišić iza članaka? - Ahilova tetiva? - Da. Sekao sam ih nožem.
- Leševima? - Da. - Zašto?
Da istekne krv, inače bi bili preteški za dizanje.
Tačno... Tako leševi postanu lakši.
- Šta si dalje radio? - Ostavljao ih par dana, dok očistim krv i nered.
- Onda sam sekirom komadao tela i zakopavao ih. - Gde? - Šta?
Gde si zakopao tela?
Tu i tamo.
- Gde, tu i tamo? Reci mi tačno. - Ah, pa...
- Ne bi zakopao devetoro ljudi u dvorištu ispred kuće. - Ne, devetoro...
- Šta? - Dvanaest.
Kako dvanaest? Zar nije devet?
- Koliko se sećam, bilo ih je dvanaest. - Jel' me to zajebavaš? - Gil-vu...
'Ajde... samo nam kaži čega se sećaš. Dobro ti ide.
Vozio sam a automobil iskočio niotkuda. Udario me je, a taj pacov je bio za volanom.
- Zato si ga prebio? - Ne, zadržao sam ga i pozvao 4885. Njegov telefon je... - Hej.
Odgovaraj samo na ono šta te pitam. I zašto si ga onda prebio?
Ti si mu je sredio lice, zar ne?
Šta to radiš?
Da? Sada?
Razumem.
Šef hoće da te vidi. Svedočenje... Prvo, pritisni prstom.
- Da idem kod Mi-jin u stan? - Da. Ti idi sa njim.
- Zašto? - Da uradi DNA test i uporedi krv sa njegove košulje i njenu krv.
- Ti stvarno veruješ u to što taj gad priča? - Hej! Idi!
- Sumnjam da je gad ubio ikoga. Samo treba da pretražite okolinu. - Hej, Jung-ho...
Ma, o'ladi...
- Jel' ti ukusno, gade! - Što ga i opet udaraš? - Zar su ovo okolnosti da se jede čokolada?
Jung-ho!
Gad... taj gad...
- Je li istina da je osumnjičeni bacio ljudsko govno? - Jeste li identifikovali osumnjičenog?
Skoro smo stigli. Da skrenem desno... pa pravo?
Pravo?
Uz stepenice? Niz stepenice?
Prva vrata?
Razumeo.
- Ima li koga? Ima li koga? - Naravno da nikog nema.
- Šta da radimo? - Idemo do vlasnika zgrade. - Daj, pomeri se.
Šta je to? Uplašila si me. Trebala si da se javiš da si unutra.
- Je li policija? - Hej! - Neko provaljuje. Mapo-gu Sangso-dong 21-15.
- Ulaze unutra! - Daj...
Ko si ti...do đavola?
Tebe pitam.
Ti si ćerka Mi-jin?
- 'Bem ti... Ovo mesto je u haosu. - Šta tražite ovde?
- Idi stani tamo. - Zašto uzimate nečiju kosu? - Mala nakazo, odlazi.
- Zašto joj uzimate kosu? - Zar nećeš... na spavanje?
Idi ti na spavanje.
Ista si kao i tvoja majka.
- Šta je sa mojom mamom? - Ti derište... - Gotovo je. Šta sada?
Idemo... naravno.
Kako se zoveš?
Uzmi...
Pozovi me ako upadneš u nevolju.
Idemo?
Prokletstvo...
Prema iskazima svedoka, govno je bačeno u trenutku kada...
Zbog tog gada sam izgubio apetit.
Gde je moja mama?
- Na poslu. - Zašto ste onda uzimali njenu kosu?
Za DNA test?
- Neverovatna si... - Moja mama nije na poslu, zar ne?
Nešto joj se desilo?
Ti... Imaš li gde da odeš?
Koliko si pretražio?
Stižem brzo, a ti pretraži još malo. Uzgred, znaš li nekoga ko može pripaziti dete?
U redu.
Hej! Hej, hej, hej... Pogledaj iza!
- Je li tamo cigareta? - Da. - Idi... Idi pozadi. Baci je kroz prozor.
- Jesi li? - Da. - Onda...
- Je li progorela sedište? - Da.
Prokletstvo, ništa mi ne ide od ruke. Kakav usran dan...
Ti si zvao moju mamu večeras?
- Zar nisi tražio da ide na posao noćas? - Vratćam te kući ako nastaviš da zvocaš.
- Đubre. - Šta si to rekla?
Đubre?
Izlaziš napolje!
- Mapo ubistva su povezana sa ovima. - A ko je ta žena što je i dalje živa?
- Možda laže. Verovatno ju je ubio. - Izuzev Mapo ubistava...
... sve žrtve su ubijene u njegovoj kući i niste mogli da nađete tela? - Da...
Ako ne znate adresu, znači na ne znate ništa.
Osumnjičeni se ne može setiti adrese, ali, krenemo li je tražiti ujutro brzo ćemo je naći.
- A, što motivi ubistva nisu zapisani? - Priča gluposti. Izgleda da nema posebnih motiva.
- Onda izmislite neki! Šta da radim sa ovim? - Da. Razumem.
- Znate li u kakvoj smo situaciji? - Da. - Da. - Gotovi smo ako sjebemo ovo.
Odradite ovo kako treba ako hoćete da zadržite posao...
... i zaboravićemo incident sa gradonačelnikom. Aa?!! - Da. - Da.
- Ko je? - Policija. Otvorite vrata.
Sedite. Hajde sedite...
- Smestite se udobno. - Da.
- Gđo, kako je moguće da kao sestra ne znate gde vam živi brat? - Stvarno ne znamo.
- Nismo ga videli već duže vreme. - Koliko to, duže?
- Oko... 3 godine. - Gde je tada živeo?
U zatvoru, zar ne?
- Bio je u zatvoru. - O Bože, kakva sjebana porodica.
Dakle ovako... Kao što sam rekao...
... vaš brat i šurak je prodao tri moje devojke...
... a sam ja platio nekoliko hiljada za njih. I, šta ćemo sa tim?
Da potpišimo ugovor? Zašto ćutute?
Bjeong-su! Jesi li dobro? Jesi li dobro? Bićeš dobro!
U redu je...
Takav je od ranog detinjstva. Kada sam došla kući, sin mi je krvario.
Moj prokleti brat je jedini bio prisutan. Čak sam ga i tada retko viđala.
Gde sada idemo?
Pitala sam te gde idemo?
- Ne tražimo moju mamu, zar ne? - Ućuti bar malo, molim te!
Pusti me malo da razmislim.
- Da li je tvoje ime Oh Eun-shil? - Zašto? - Imaš veoma lepe oči.
Umukni, budalo.
Što si toliko skratila kosu? Bila bi baš seksi sa dužom kosom.
- Hej. - Da? - Hoćeš batine? - Ne.
Sedi i ne zajebavaj, ako nećeš batine.
Nemaš nikakav parfem.
Dobila si menstruaciju. Mirišeš na picu.
Salon za erotsku masažu? Da vas pitam nešto...
Šta ima?
Hej... U nevolji smo. Taj seronja je ovo radio već dva puta.
- O čemu to govoriš? - Zvao je tužilac.
Joung-min je i pre rekao da ubio nekoga. Ali je oslobođen zbog nedostatka dokaza.
- Jebeni... Tužilac je odredio da bude pušten. - Pa... šef će poludeti.
Sjebani smo.
Želiš li da umreš?
Jesi li ih ubio ili nisi?
- Odgovori, gade! - Joung-min, nam je već sve rekla. Šta je sa tobom?
Daj, okreni kameru.
Pitaću još jednom. Jesi li ih ubio ili nisi?
Žao mi je...
Šta zamišljaš da si? Misliš da smo jebeni klovnovi.
Proverio sam.
Nalog iz stanice Norjangjin je odbijen od strane sudije.
- Eunpjung stanica je ista kao i mi. Obe stanice nemaju dokaze. - Jebeš njih...
... ovaj seronja je ubica. Nije mogao da izjavi tako nešto a da ih nije ubio.
- Tačno. - Hoćete li da ga pustimo?
Ili da potražimo dokaze, ako treba, i po komšiluku?
- Slušajte pažljivo. Rekao je da je zakopao žrtve, zar ne? - Da.
Znači da je zakopao žrtve na drugom mestu. Nije mogao svih 12 samo u prednjem dvorištu.
- U planini! - Da, samo, postoji li mnogo planina tamo? - Ne.
- Ne, samo jedna, planina Sungmi. U pravu sam? - Da.
Idite tamo i tražite. Nađite leševe.
Jesi li stvarno policajac?
- Pokaži mi značku. - Ne mogu da verujem.
- Nisi pandur, zar ne? - Jebiga...
Jebiga? Gubi se.
Čuo si.
016-9265-4885... ponovi.
- 9265-4885... - Nađi ga.
Pazi da neko ne dolazi!
Evo.
"Hjun-ju" - Gde je ona? - Nije ovde.
- Nestala je ovog dana? - Ne znam.
To što ne znaš ne rešava stvar, gade. Nisi je čak ni potražio?
- Gde ti je tata? - U Brazilu. - Brazilu?
- Gde u Brazilu? - Rio de Žaneiro. - Šta?
Stara prestonica Brazila.
- Šta će tamo? - Zbog posla.
- Jesi li ikad videla svog oca? - Ne.
Jesi li ikada pričala telefonom sa njim?
Prokletstvo...
Kučka... Bolje nego da kaže: Saudijska Arabija.
Jedi, jedi... jedi to.
Kakva prokleta narav.
- Jesi li u redu? - Da. - Prokletstvo... Prokletstvo.
Sranje!
- Našli smo... - Šta? - Našli smo ga.
- Gde? - Evo ovde. "He-jeong"
- Gde je sada? - Šta? - Gde je He-jeong? I ona je nestala?
Otišla je kod mušterije.
- On je potpuni ludak. - Znaš li gde živi?
- Ne znam. - Gde ste onda bili? - Ovde negde u okolini.
- Da li je bilo nešto čudno u vezi njega? - Mnogo toga.
- Reci mi. - Nije mogao da mu se digne.
Pazi šta pričaš pred detetom.
Mislim... penis nije mogao da mu postigne erekciju.
- Pa? - Ma koliko sam se trudila, nije uspevalo. A i rekao je, da nije pijan.
- Znači, da je impotentan. Što bi me impotentni gad uopšte zvao? - Šta je bilo dalje?
Šta dalje? Tretirala sam ga k'o kralja da izvučem novac, a on je nastavio da me zove...
... i tražio da živim sa njim. Razbesnela sam se i nisam mu se javljala.
Onda je taj ludi gad počeo da mi šalje čudne slike.
Bio je sav u krvi i rekao je da će me ubiti. Smarao me je tako nekoliko dana.
- Imaš li još te slike? - Jesi li lud? Sve sam ih obrisala.
U redu.
Da li je uradio nešto? Ubio je nekoga, zar ne?
Hej, gdine...
Gdine!
Hej...
- Hej, ne mrdaj odavde. Gde je? - Ovamo.
Ovde.
- Jesi li siguran da je to? - Jesam, vidi.
Šta je? Jesam li pogrešio?
- 'Ej, kaži mi šta nije u redu? - Nastavi dalje da tražiš. - Zašto? - Mi-jin nije ovde, idiote!
Idemo.
Ćelavi!
- Gde je otišao? - Ne znam! - Idi tamo.
Rekao sam ti da ćeš dobiti svoje... seronjo!
I ja moram da živim...
- Što me je zvao? Čemu tolika žurba? - Imamo problema sa njim.
Prokletstvo...
- Eun-shil, istuširaj se. - Dobro.
Smeješ se? A? Jesi li?
Ustaj, seronjo. Imamo gosta.
Kučkin sin... Probudi me ako neko naiđe.
- Gde je Kim Mi-jin? - Ne znam gde je...
Gde je? Gde je? Gde je...
Nemoj, molim te.
- Gde je? - Stvarno ne znam... ne znam.
Delili smo ćeliju. Posetio me je pre 4 meseca. Trebalo mu je prenoćište na 2 nedelje.
Od tada ga nisam video.
- Ah... video sam ga jednom. Došao je i uzeo svoju torbu dok sam spavao. - Kakvu torbu?
- Veliku crnu torbu. Unutra je bio neki alat. - Kakav alat? - Razni alat...
... dleto, čekić, testera... - Da li je rekao gde ide?
Ne.
- Ko je naslikao sve ovo? - On je.
Ne.
- A devojka? - Ne.
- Jesi li ikada imao devojku? - Da.
Koliko ste dugo bili u vezi?
- Oko godinu dana. - Onda mora da si imao i sex sa njom.
Zašto? Da li te je sramota?
Hajde, reci mi?
Jesi li nekada imao sex sa svojom devojkom.
Gdine Ji...
... jesi li ikada imao sex sa ženskom osobom?
Zaštovas to interesuje?
Ne moraš da odgovoriš ako ne želiš. Pitaću te nešto drugo. Kod kuće...
Pitao sam, zašto vas to interesuje?
- Mislim da ste verovatno impotentni. - Kako možete to znati? Videli ste?
Zato što su seronje kao ti najčešće impotentne.
Impotentan si, zar ne? Kada vidiš ženu, hteo bi da imaš sex, ali ne možeš.
Zato si ih ubijao sa dletom, zar ne?
- Zamišljaš da ti je dleto penis. Zadovoljstvo probijanja glave ženi dletom... - Prestani.
- Ubijao si devojke zbog tog zadovoljstva. - Prestani... Nije tako.
Nisam ubijao zbog toga.
Interesuje te?
- Rećiću ti. - Zašto si ih ubio?
Priđi... Rećiću ti zašto.
Priđi...
- Sedi dole. - Rećiću ti. - Sedi, gade.
Sedi.
U pravu sam, a?
Hteo bi da imaš sex, ali tvoje telo ne može. Pa si devojke...
- Šta ti znaš? - Puštaj! - Šta ti znaš? - Prestani!
Zašto me uznemiravaš? Zašto? Šta hoćeš od mene?
Bravo.
- Hej, gde je dete? - Šta? Šta? - Gde je dete?
- Šta? - Glupa guzice.
Idi na onu stranu, idiote.
- Ovamo! Ovamo! Brzo! Brzo! - Ovuda!
Jeste li joj vi otac? Niste se potpisali ovde.
Počinjemo pretragu Mangvona da bi našli Ji Joung-minovo prebivalište.
Građani će biti budni, i dobićemo još ljudi. Nemamo nikakvih dokaza, zato do 12 sati...
... donesite bilo kakve dokaze. Ako treba lažirate ih. Jasno?
- Da! - I to je za vas odgovor, gadovi? Glasnije!
Da !!!
Reci mi... gde je... Gde je?!
Odgovori mi, seronjo!
Reci... Gde je? Gde je?
Ima mi da kažeš... seronjo!
Šta je to?
Reci, gde je?!
Uđi.
Šta se desilo, a? Šta je rekao?
Priznao je. Mangvon, 893-1.
- Mrdajte guzice! - Ulazite, brzo!
- Kopajte duboko, jel' jasno? - Jeste!! - Brzo unutra!
Brže!
- Kopajte! Dublje! - Gade! Šta ćeš sa tim?
Ne možeš da kopaš sa toki-vokijem, idiote! Kakav kreten!
Dođi ovamo. Ovde je nešto sumnjivo.
- Hej, dođi ovamo. Ovde je nešto sumnjivo. - Je li?
- Hej, obesi to tamo. - Razumem.
- Ima li nečega? - Vidi, zar to nije krv? - Nije... Izgleda kao kečap.
- Kečap je. - Seronja...
- To znači da je radio ovde do pre 6 meseci. - Da. - I nisi znao kada dolazi i odlazi? - Ne.
- Kako da znam kada se krišom uvlačio noću? - Znaš li koliko je ljudi ubio?
- Sranje, ovo je ludo... Stvarno ne znam ništa. - Ne viči na mene. - Nije ovde.
- Napolje. Ako nađemo... - Mi-jin nije ovde.
Mi smo ovde... baš tu... a kola su joj parkirana ovde. To nema smisla.
- Zašto nema? - To je 20 minuta hoda od kola do ovde.
To je ovde. Pet minuta udaljeno. Počnimo tamo sa pretragom.
- Sa ljudima koje imamo, brzo ćemo završiti. - Rekao nam je da ih je zakopao ovde!
Taj seronja priča gluposti!
Gade... Šta je sa tobom? Da li je to zbog novca?
- Što ne prestaneš da se pretvaraš? - Ne mogu da verujem...
Ji Joung-min je na putu ovamo. Pričaćemo kada bude došao.
- Zašto se vučete tako polako? - Izvinite. - Hej...
... rekao sam da mu prekrijete lice. - Izvinite. - Daj masku. - Kakvi moroni...
- Brže! U kola! - Razumem.
Mrdajte te lenje guzice.
'Ej načelniče, izgledaš zauzeto.
Ji Joung-min, trebao bi da kažeš "zdravo" kada me vidiš.
Hej... skini kačket.
Prokletstvo, baš ste neuki policajci.
Jesi li ti poludeo?
Osumnjičeni za ubistava iz slučaja Mapo, danas je uhapšen, i sada se...
Žalostno, ne?
Ja razumem. Govna su se razletela po licu gradonačelnika i ti si se na smrt preplašio.
Pusti Joung-mina na slobodu, i opozovi svoje ljude.
A da uradimo ovako? DNA rezultati biće brzo gotovi...
Ako narod sazna za ovo, kako će reagovati?
Policajac koji je dopustio da se govna nađu na gradonačelnikovom licu...
... optužio je nevinog građanina da je serijski ubica, ne bi li sačuvao obraz.
A i lice tog građanina je razbijeno.
Obustavi i reci mi ko je uradio to Joung-minu. Dovuci ga i učiniću sve da bude otpušten.
Šta vam je kog đavola? Jung-ho! Pusti me... Jung-ho, Jung-ho dođi!
Skloni ove, idiote!
Koga zoveš, seronja?!
- Hej... Moraš da bežiš. - Zašto da bežim?
- Smiri se, seronjo... - Gade! - Hvatajte ga, brzo! - Jeste li poludeli?
Zašto? Zašto? Šta je? Šta je bilo?
- Jung-ho! - Šta se dešava? - Šef je rekao da te privedemo!
Jer si ga tukao, idiote!
- Ne približavaj se! Ne približavaj... Razbiću vas! - Sve je gotovo!
- Moramo da predamo slučaj i pustimo Joung-mina! - Jeste li poludeli? Zašto?
- Nemoćni smo! Tužilac je tako naredio! - Ako izađe na slobodu, šta jei sa Mi-jin?
Mrtva je. Umrla je odavno! Znaš i sam! Zato, spusti to! Spusti odmah!
Zašto bi umrla, seronjo?
Hvatajte ga!
Hvatajte ga! Brže! Hvatajte!
Na tu stranu! Brzo!
- Hvatajte ga! Brže! - Gadovi!
Uhvatite ga!
- Budi miran, gade! - Ne dajte da mrda! - Kučkini sinovi!
Joj... kučkin sine!
Pusti... Pusti me!
- Otvori vrata! - Ulazi!
Ulazi unutra!
- Zašto me jednostavno nisi ubio sa tim budakom? - Dosta je bilo.
Daj mi jednu cigaretu.
- Ji-man, hajde... daj mi cigaretu. - Prokletstvo...
Daj mu.
Daj mi upaljač.
Kjung-suk, i dalje radiš kao vratar?
Kupuješ li majci malo kvalitetniju hranu, kada se već rasturiš od posla?
Ti si taj ko je napravio veliki novac, gade.
Kjung-suk i ja smo zaradili nešto novca tada. Sranje, ali sam ja jedini koji je dobio otkaz.
Je li to u redu?
Da li ti je pun novčanik od sisanja guzice toj svinji?
- Zna li ti majka za to? - Šta...
Daj mi ključ.
Požuri.
- Gde je Ji Joung-min sada? - Verovatno je pošten.
Sranje...
Taxi! Taxi!
Ima li koga? Ima... Ima li koga?
- Da? Moj Bože... - Zovite policiju, molim vas! Brzo!
- Gđo... Gđo! - Da.
- Zdravo. Cigarete? - Da.
Šta vam je sa licem?
- Neki ludak... - Zašto je ovaj komšiluk prepun ludaka?
- Šta nije u redu? - Na smrt sam preplašena. Ostanite sa nama malo.
- Zašto? - Pa, neki ludak je zaključao devojku i pokušao da je ubije.
- Stvarno? - Možda je to ista osoba.
- Prijatan dan. - Ostanite još malo! - Zašto? - Šta ako taj ludak dođe?
Zašto bi došao ovde?
Devojka je ovde.
Samo budite tu dok ne dođe policija. Poslužite se nekim pićem.
Šta li je zadržalo policiju do sada?
- Kada ste im javili? - Pre nekog vremena.
- Zašto ne dolaze? Gđo... - Da?
- Da nemate možda čekić ili palicu? - Zašto? Pa, palicu nemam...
... evo čekić.
Kad vas vidim kako stojite tako tu, osećam se nekako sigurnom.
Samo stanite tu, i kada taj ludak naiđe, udarite ga u lice, a?
Hej...
Probudi se. Hej...
Stvarno si nemoguća.
Kako si pobegla?
Kako si uspela?
Prokletstvo...
- Odbij! - Šta se desilo?
Hej! Gil-vu! Gil-vu! Gil-vu!
Mi-jin!
Gil-vu... Gil-vu!
- Morate da odete. - Prestanite. Ne gurajte me!
Hej!
Hej! Hej!
Gil-vu!
Pripazi na dete.
Poslao mi je čudan SMS. Telo je premazao krvlju.
- Brzo mi reci. - Ovde.
- Šta je sa telefonskom kompanijom? - Nedeljom ne možemo dobiti sudsko odobrenje. - Jebem...
... reci mu da sredi pre no ubijem nekoga! - Koji je to gad bio? Ko se istrtljao?
Rekao sam da ne govorite!
Jung-ho... ja sam.
Ne javljaš se na telefon.
Nemoj da poludiš, već me saslušaj.
Hoću da izađem iz ovoga.
Ne mogu ovo više da podnesem. Previše sam uplašena da bih mogla da radim ovaj posao.
"Mangvon crkva"
Dođi, dođi kuco. Tu si...
Mogu li da vam pomognem?
Da li ga... poznajete?
Gdin Park Dong-von. Imao je posao sa konstrukcijama.
Nedavno je pomogao u proširenju crkve. Tada sam ga video.
On je napravio taj krst. Veoma je talentovan.
- Možda ga gdin Park poznaje. - "Park Dong-von"
"Mangvon kvart, 24-1"
Gde si pošao?
Idemo unutra.
- Gde je?! - Ovde! - Hej, ne mrdaj!
Ludače... šta to radiš?
Jung-ho, spusti to.
Jung-ho, dosta je bilo.
Dajte to ovde!
A gde su novinari?
------------ K R A J ------------ (Prevod sa engleskog: POPesku)